Els aspectes més rellevants de Shkizein són aquests:
El Meteorit (no l'asteroide)
L'Henry
El Psicòleg
La vivenda
El treball
L'ascensor
La mare de l'Henry
El conjunt dels elements relacionats entre si.
L'Henry pasa l'aspirador per netejar la seva funcional i petita vivenda, però sobtadament el televisor (que amb prou feines rep les ones electromàgnetiques que permeten gaudir del seu ús com es degut) comença a experimentar certes interferencies, algun element deu esta dificultant la percepció de l'antena, l'Henry surt a la finestra per observar i veu com un meteorit coalisiona amb l'antena de l'edifici del davant, per sort només a provocat aquest mal o això opina el seu psicòleg. L'Henry mai més tindra la mateixa percepció del món, l'Henry s'ha desplaçat 91 cm de si mateix, com si d'un joc de realitat virtual es tractes, l'Henry mai mes conectara directament el seu moviment amb la seva finalitat, es a dir, mai més podra agafar el telefón agafan "ell" el telefón sino que el telefón ara l'agafara l'Henry invisible, perque ara qui és l'Henry? el cos que veu al mirall amb aquella cara plena de tristor i melanconia per no estar amb si mateix? o l'Henry és el seu jo invisible que realitza les accions? o l'Henry són els dos? en tot cas l'Henry 1 esta 91 cm separat de l'Henry 2 però no te perquè preocupar-se ja que amb una mica d'organització a la seva vivenda hi podra viure amb comoditat, ara bé això es complica quan ha d'anar al treball on el seu temps no es el mateix que el de la vivenda i ha de ser molt més meticulós amb el seu examen de la situació per tal de poder actuar comodament. D'altra banda el seu psicòleg no l'ajuda ja que ell no te en compte el fet de que l'Henry l'hagi impactat un meteorit perquè veiem que tracta amb igualtat un meteorit que un asteroide! i això es inconcedible, ja ho diu l'Henry, que el seu psicòleg no esta preparat per tractar-lo i que millor s'en va, sembla ser que l'Henry haura de buscar la seva pau existencial pel seu compte i esta de sort, s'ha assabentat de que un meteorit similar impactara no gaire lluny, d'aquesta manera poder te un cop de sort i torna a ser un, malauradament no ho aconsegueix i ara esta separat de si mateix 91 cm en horitzontal i 75 cm per sota del que estaba abans, ara realment l'Henry es sent mol més desplaçat de si mateix i arribat aquest punt quina millor manera de trobar-se un mateix que refugiant-se en la foscor i en la seva propia ment?
Skhizein realment vol dir "dividit" en grec clàssic d'aquí deriva el mot "schizeinphren" schizein(separar) phren(ment), d'aquí veiem la composició que té el mot esquizofrenia i coneixer més be aquest "fenomen" mental (no i crec amb malaties mentals) i relacionar-ho amb el curtmetratge, però per poder fer això cal que previament tinguem un no solid però si un coneixament minimament bàsic sobre l'esquizofrenia, tot i això la reflexió que hi ha a continuació es pot englobar i utilitzar per aquest fenomen. Es evident que el curtmetratge és una constant metàfora de 13 minuts la qual te multiples interpretacions peró jo donare la meva interpretació/reflexió sobre aquesta metàfora audiovisual i a l'hora la que crec que té més sentit i relació amb l'obra.
Arriba un moment en la vida de l'individu amb un minim criteri existencial en que reflexiona sobre el seu pas del temps i es para a pensar en la seva linea temporal vital i es aqui quan un es dona compte de que no es ell qui viu sino que es un altre, arriba un moment en que un es veu a si mateix d'una manera monòtoma i mecànica i es sent invisible davant el món com si estiguès fora de si mateix i no fos el que realment actua (també es pot donar el cas d'un individu esquizofrenic, tot i axís d'ara en endavant les sensacions i reflexions es poden aplica en els dos casos descrits), es com si s'haguès despersonalitzat, però ha de continuar amb el seu provenir i tot i estar allunyat del seu jo i del seu autèntic objectiu vital, busca l'ordre i el "conviure" entre el seu jo i el seu no-jo (ho direm axis), el seu no-jo es aquell que actua i que posseix la seva existencia però no actua en harmonia amb l'objectiu real del jo, es per això que un es tormenta i a sobre individus sense cap formació real sobre com tracta aquest dilemes existencial veuen igual A que B restan importancia al cas, es aquì quan un realment s'acaba de sentir desplaçat del tot i es pregunta a si mateix si esta boig o es que s'ha equivocat de món, el fet es que cada moment el propi individu es veu més perdut en si mateix i comença la recerca més important de la seva vida, la recerca d'un mateix encara que molts cops aquesta recerca porta a un aïllament mental cada cop major i finalment ens veiem perduts cegats per una recerca que sembla que mai es complira, estem perduts, es per cas aquest l'objectiu vital de tot individu racional? la recerca d'un mateix?
Llavors;
L'Henry=Individu descolocat davant l'existencia.
El Meteorit (no l'asteroide)=El fet que porta a veure l'individu que en realitat esta descolocat. Perquè el fet i el cas es aquest! no es aquell altre! es un meteorit, no un asteroide!
El Psicòleg=Individu del colectiu que no sap entendre la situació de l'individu descolocat.
La vivenda=L'entorn on l'individu tot i sentir-se descolocat "amb una mica d'organització" si sent comode.
El treball=L'entorn on l'individu si sent descolat i incomode a la vegada.
L'ascensor=El lloc on queda clar que l'individu esta totalment descolocat de si mateix i es sent invisible davant el món.
La mare de l'Henry=L'individu o els individus que s'en assebenten del canvi de la perspectiva vital o si més no aquells que es queden desplaçats del nostre objectiu i es queden en un racó.
El conjunt dels elements relacionats entre si.=La caòtica, misteriosa, irracional, etc.. existencia.
Però bé, ja ho diu l'Henry, això nomès li pasa a una persona de centenars, meditar i reflexionar sobre si mateix no es una assignatura de la vida moderna sembla ser.